- Du havner i fengsel. - For å gå på do?
Det er forbudt å røyke på toalettet om bord i fly.
- Det er en ekkel uvane. - Vi er to vitner.
- Det er ditt ord mot vårt. - Ærlig talt.
Beth, du er veldig opphisset.
- Du vil vel ikke arrestere meg? - Jo, det vil jeg.
- Unnskyld? - Ja?
Hva heter du? Jeg er ikke kriminell, jeg er bare i knipe akkurat nå.
- Jeg heter Janice. - Hyggelig å hilse på deg, Janice.
Når jeg forteller historien, vil jeg gjerne vite -
- hvem som var den sure flyvertinnen, og hvem som hadde snille øyne.
- Jeg må tilbake til arbeidet. - Kan du hjelpe meg?
- Jeg kan ikke gjøre noe. - Jeg dør av denne dritten en dag.
Jeg ville hjulpet deg hvis jeg kunne.
Faren min ligger for døden. Jeg er på vei til sykehuset nå.
Jeg vil gjerne unngå det, men det kan jeg ikke.
Jeg vet at det høres fjernt ut, men du må tro meg.
Hvem vil lyve om noe sånt?
Hvis faren din ikke ligger for døden, havner du i helvete.
Faren min ligger for døden, og jeg er allerede i helvete.
Han har ligget for døden i årevis. Det betyr ikke at jeg vil se på.
Jeg vil ikke tilbringe livet på sykehus. Lyset, luktene...
Hva gjør jeg her? Hjem, kjære hjem.
Faen.
Du er direktør for Stone Andrews. Det må være opp til deg.
- Jeg handler i bankens interesse. - Vi vet at banken slår deg konkurs.
- Så slutt å late som noe annet. - Ingen banker i byen vil det.
Jeg trenger ikke deres tjenester. Kom, vi går.
- Beklager, Robert. - Sett deg, Steven.
Vær så snill, Wyatt. Det står mye på spill for oss alle.
Men jeg har en løsning som vil være til fordel for alle parter.
Wyatt, du selger porteføljen til Stevens pris.
Steven, du lar Coleman-gruppa få 20 %, for ingen kan overgå dem.
La meg snakke ferdig. Frank, Stone Andrews nedskriver verdien med 40 %.
Den er uansett overvurdert.
Vi tre danner en ny enhet, som jeg leder, -
- bygd på disse verdiene og andre, som vi alle skal bidra med.
Dem bruker vi til å kjøpe all kriserammet eiendom på Manhattan.
Jeg går ut fra at Stone Andrews gjerne vil handle med oss.
Så du får sjansen til å lede an gjeldsfinansieringen vår.
- Er vi enige, mine herrer? - Ja.
- Absolutt. Takk, Robert.
- Beklager misforståelsen. - Da har vi en avtale.
Nå må dere unnskylde meg. Jeg skal spise lunsj med sønnen min.
Du ser flott ut. Er det mitt slips?
Unnskyld meg? Hva faen tror du at du driver med?
- Faen. Unnskyld. - Kom deg ut.
- Ut. - Jeg har stumpet den.
- Ro ned, Carrie. Jeg skal ovenpå. - Du skal ikke ovenpå.
Drittsekken tror sykehuset er en røykekupe. Du er ikke lite frekk.
Faren min ligger for døden der inne. Jeg håper du er fornøyd.
- Jeg er veldig skuffet over deg. - Jonathan?
- Hvor lenge har du vært her? - Jeg vet ikke.
- Når var du sist hjemme? - Jeg vet ikke.
En dag, to dager, en uke. Har det noe å si?
Mamma, han klarer seg. Slapp av.
- Ikke denne gangen. - Hva mener du?
Kanskje han ikke visste hva han sa.
- Hva har han sagt? - Han fikk et anfall.
- Han har vært stresset. - Hva så?
- Har du røkt? - Nei.
Si at du ikke er så dum. Du har det, ikke sant?
Du må vaske deg. Han må ikke kjenne lukta.
- Hei, pappa. - Hei. Du røyker fortsatt.
- Det var drosjesjåføren. - Iblant savner jeg lukta.
- Robert... - Jeg gjør det.
Jeg vil bare ikke at dette skal skje med deg.
Ikke jeg heller.
Skal vi dra hjem og på stranden i helga?
Ikke denne gangen. Jeg er ferdig, gutt.
Hva mener du med ferdig?
Kroppen er ødelagt, og mora di skal ikke lide seg gjennom dette.
Jeg lider ikke. Se på meg, Robert.
Det er bare et par tøffe dager. Du er forvirret.
- Jeg er forvirret. Hva skjer? - Du får ikke forlate oss.
- Tiden er inne. - Ikke si det.
Hva snakker du om?
Jeg må opereres to ganger om dagen -
- for å få et par timer ved bevissthet.
- Det er det ikke verdt. - Jo da.
Jeg klager ikke over smertene, men iblant er det veldig ille.
- Og jeg er helt rusa på morfin. - Du må kjempe.
Jeg har kjempet i 12 år uten hell.
La oss se hvordan du føler deg i morgen.
- Vi visste denne dagen ville komme. - Så du gir bare opp?
I morgen tidlig kobler de meg fra medisinene.
Jeg har sluttet å ta medisinen -
- fordi jeg vil se dere med klare øyne en siste gang.
Det kan du ikke gjøre. Karen er ikke her.
Toget hennes ankom for en halv time siden.
- Alle tiders. - Da kan vi gjøre det sammen.
Sammen? Fikk du meg til å komme for å se deg dø?
- Det handler ikke om deg. - Visst faen!
Du takler ikke livet mitt. Du gjør det fordi jeg ikke smisker med deg.
Vil du begå selvmord, blir det uten meg. Faen ta deg!
Faen!
Hallo? Er alt i orden?
Er alt i orden der oppe?
- Jeg tilkaller hjelp. - Det går bra. Ellers takk.
Det høres ikke sånn ut.
Slapp av, jeg er et menneske. Jeg har bare ikke hår.
Er du sikker på at det går bra?
Iblant går jeg opp hit og roper.
Føler du deg bedre?
Hjalp det å rope?
- Ja, det hjalp. - Iblant hjelper det ikke.
Jeg tror det hjalp.
- Hva var det? - Ingenting.
- Hvorfor ropte du? - Ingenting.
Greit. Du trenger ikke si det. Jeg ville sikkert ikke forstått det.
- Det sa jeg ikke. - Du sa ingenting.
Det er visst ikke din sterke side.
- Er du syk? - Nei.
- Er kona di syk? - Jeg er ikke gift.
Du trenger ikke bli sur. Du er gammel nok til å være det.
- Så? - Hva?
Hvorfor er du her?
- Faren min. - Hvor lenge har han igjen?
- Et døgn. Han vil begå selvmord. - Det er ganske kult.
- Har du fyr? - Tuller du med meg?
Får jeg kreft, tror du? Har du fyr?
- Er du gammel nok til å røyke? - Er jeg gammel nok til å dø?
Jeg visste du hadde fyr.
Den virker hver gang.
- Så det skyldes ikke røyking? - Nei, beinkreft.
- Hvor kommer kreft egentlig fra? - Ja, det er helt vilt.
Barna der nede er så små at det er deprimerende.
Hva med deg? Burde ikke du være på vei til homecoming?
Avgangsballet, luring. Homecoming er på høsten.
Men så lenge lever jeg nok ikke.
Jeg later som om det er neste trinn i den menneskelige utviklingen.
Vi er utviklet. Bare vi kan se hvordan livet egentlig er.
Hvordan er det?
Burde du ikke være sammen med faren din? Hadde han ikke ett døgn igjen?
Jo.
Hva er problemet?
Jeg vet ikke.
Hvis du tror han har lyst til å dø, tar du feil.
Hvis han sier at han ikke er redd, lyver han.
Jeg heter Meredith. Jeg er 17 år og er i 22. etasje -
- hvis du vil ha lighteren tilbake. Snakkes.
Når trykket blir utlignet midt i boblen, -
- er den sterkeste kraften som påvirker den, universets vekt.
Hei.
- Er ikke du på vei til flyplassen? - Og gå glipp av festen?
- Hei, Jonathan. - Jeg er veldig glad for at du er her.
- Han kan være vitne. - Ja, det er i orden.
Du må bevitne at din far erklærer sitt siste ønske.
Husk at du kan bli bedt om å vitne i retten om -
- at han var ved sine fulle fem da han kom med erklæringen.
- Pappa, er du ved dine fulle fem? - Det vet du at jeg er.
Hvem startet kamp nummer sju for Yankees i 2003?
- Clemens. - Hva skjedde i åttende inning?
Grady hørte på Pedro og lot ham bli inne for lenge.
Han tok alle basene. Posada kom til andre base.
Hvem avløste ham?
Wakefield. Hva skjedde etterpå?
Jævla Aaron Boone var det som skjedde.
Jævla Aaron Boone. Og vi så ikke kampen fordi...
Søsteren din snublet ved inngangen og slo hull i haka.
- Det tilgir jeg henne aldri for. - Ikke jeg heller.
Der kan du se, doktor.
Kan vi si i morgen tidlig klokka åtte?
Jeg må høre deg si det.
Jeg vil gjerne kobles fra apparatene...
...klokka åtte i morgen tidlig.
Det er mitt ønske, og jeg er ved mine fulle fem.
Ryan Hu er bare 12 og spiller allerede med filharmonikerne.
- Du er 14! - Ryan Hu ser ut som en shih tzu!
- Kan dere komme ned hit? - Hva har skjedd?
Pappa har noe å fortelle dere.
- Skal dere skilles? - Nei, skatt. Aldri.
- Faren deres er veldig syk. - Hva er i veien med deg?
- Jeg har kreft. - Det er vel ikke alvorlig?
- Du skal vel ikke dø? - Skal du dø?
Det vet jeg ikke, men jeg lover deg -
- at jeg skal gjøre alt for at det ikke skal skje.
Legen har gitt meg et halvt år. Det går bra.
Jon? Har du noen spørsmål?
Må jeg fortsatt spille fiolin?
- Det kan du bestemme selv. - Ja vel.
Jonathan, går det bra?
Ja.
Snakk med meg, gutt. Tiden er inne.
- Det er urettferdig. - Hva mener du?
- Jeg vet ikke hvordan det gjøres. - Vi snakker bare sammen.
Hva vil du at jeg skal si? "Det skulle ikke ende slik."?
- Hvordan skulle det ende? - Da ville jeg ha funnet ut av alt.
Jeg ville hatt kontroll på alt og...
- Tilgi meg. - For hva?
Hva det enn er du har vært sint på meg for.
Å bli syk, å dø...
Hvordan går det med musikken?
Jeg er ferdig med musikken.
Nei. Hvorfor det? Hva driver du med?
- Hva lever du av? - Det ville jeg snakke med deg om.
Jeg vet at det ikke passer så godt. Jeg er...
- Hei, skatt. - Hei, pappa.
Så flott du er. Kommer du rett fra retten?
Ikke akkurat.
- Hei. - Hei.
Kan pappa få en klem?
- Jeg har savnet deg, pappa. - I like måte, skatt.
Jeg kan ikke la deg gjøre dette.
Karen, jeg elsker deg.
Jeg elsker dere alle, men det er min avgjørelse.
Jeg hører hva du sier, men du tenker ikke klart.
- Medisinen påvirker dømmekraften din. - Han tenker like klart som alltid.
Hvordan vet du det? Husket du hvordan han så ut?
Har du lært det på jusstudiet?
Du kan ikke bare valse inn og late som om du bryr deg.
Du har ingenting du skulle sagt. Det mistet du retten til da du stakk.
Snakk med ham før du bestemmer at han ikke kan bestemme selv.
Skal jeg bare la ham dø? Det er det du sier, ikke sant?
Du vil bare ha arven din. Du er kommet hit for å få pengene dine.
Det trenger jeg ikke. Jeg får penger hver måned, akkurat som deg.
- Jeg tjene egne penger. - Ikke nok til skoene og kofferten.
Skoene var på salg, og stresskofferten var en gave.
- Er dere ferdige? - Er vi ferdige?
- Ja, unnskyld. - Det er greit. Det var litt fint.
Som å være hjemme igjen.
Det er noe jeg må fortelle dere.
Pengene... er borte.
- Hva? - Du hørte hva jeg sa.
- Jeg har gitt dem bort. - Hva mener du?
Mora deres får huset og resten av fondet.
Og dividenden av livsforsikringen.
Resten har jeg gitt bort.
- Hva mener du? - Til folk som trenger pengene.
- Du trenger jo ikke pengene mine. - Hvorfor gjør du dette, pappa?
Fordi jeg elsker dere begge og har oppdratt bortskjemte drittunger.
Jeg søkte om rettslig påbud i morges.
Hva?
Det skal hindre dr. Crier fra å utøve aktiv dødshjelp.
- Herregud. - Hun har ingenting med det å gjøre.
- Hva ler du av? - Ingenting. Jeg skal røyke.
- Det er utrolig. - Det er barna dine.
En illusjon.
Hva med noen hattetriks?
- Du er ikke morsom. - Er det noen som vil le?
- Ha. - Det er snilt av deg.
- Kan jeg hjelpe deg? - Jeg ser etter Meredith.
- Er du familie? - Nei, hun har noe som er mitt.
- Er du kjæresten hennes? - Nei.
- Hvorfor ikke? - Fordi jeg har kjæreste hjemme.
Det tror jeg ikke på. Hva heter kjæresten din?
- Meredith er på rommet. 82112. - Jeg finner henne. Takk.
- God fornøyelse! - Kom igjen.
Hei.
- Jeg kom for å hente lighteren. - Du ser for jævlig ut.
- Gjør jeg det? - Ja.
- Ja vel. - Hva har skjedd?
Søsteren min har fått pålegg om at faren min ikke kan begå selvmord.
Og han har gitt bort alle pengene våre.
- Er det sant? - Ja.
Faren din er jævlig kul.
- Det er litt på trynet. - Hvorfor det?
Han har gitt bort pengene våre.
- Hadde du planer for dem? - Ja.
- Hva da? - Det spiller ingen rolle.
Ingenting. Du ville gjøre ingenting.
Jeg sitter ikke bare og later meg. Det er ting jeg vil gjøre.
- Skal du bruke pengene hans til det? - Jeg vil bare hente lighteren min.
- Takk. - Det er sikkert tøft for deg.
Du er ikke alene om å ha problemer.
Mine problemer handler ikke om penger. De er dødelige.
Lukk døra når du går.
Jeg vil spille inn plate.
Du har rett. Jeg trengte ikke pengene hans, men det ville hjulpet.
Ha en fin dag.
- Jonathan? - Emily.
- Hei. - Jeg kjente deg nesten ikke igjen.
Du ser bra ut. Hva gjør du her?
- Jeg bor her. Vi bor her. - Jeg har hørt det.
- Gratulerer. - Takk.
- Hva med deg? - Jeg går bare tur.
Jeg kom i morges for å besøke pappa.
Har han det bra?
Ikke egentlig. Han...
De vil slå av respiratoren i morgen.
- Det var leit å høre. - Det er greit.
- Tiden er inne. - Det er forferdelig.
Jeg prøvde å ringe deg. Du har nok fått nytt nummer.
Jeg mistet mobilen med alle kontaktene mine.
- Du vet hvordan det er. - Ja, det gjør jeg.
- Det var hyggelig å se deg. - Verden er liten.
Hils faren din fra meg. Jeg har alltid likt ham.
- Det gjør de alle. - Ha det bra.
Emily! Emily!
- Kan jeg få snakke litt med deg? - Jeg må...
- Hvorfor gikk du fra meg? - Det er lenge siden.
Det er det eneste som har betydd noe for meg. Jeg trenger å vite det.
- Jeg nådde aldri inn til deg. - Hva mener du?
Du gir så mye i begynnelsen. Du er sjarmerende, energisk og morsom.
Du viser alt det der, og så er det over.
- Du slipper ingen inn. - Inn i hva?
- Hjertet ditt. - Det er en klisjé.
"Det er ikke plass i hjertet mitt." Det er en muskel som pumper blod.
Da hadde jeg rett, og det er trist.
Hvor lenge er det siden du har sett søsteren din?
Jeg vet ikke. Før hun dro til Yale?
- Det er to år siden. - Hun har heller ikke tatt kontakt.
- Hun har vært her. - Selvsagt.
- Fordi du er mer glad i henne. - Det er ikke sant.
Jeg klandrer deg ikke. Sånn er det i alle familier.
Jeg var ikke mer glad i søsteren din. Hun var bare glad i meg også.
Det er vanskelig å være glad i noen med utløpsdato i panna.
- Det mente jeg ikke. - Det gjør ingenting.
Det må ha vært tøft for deg.
- Hvordan går det med deg, skatt? - Like bra som jeg ser ut.
- Du ser bra ut. - Bra?
- Du har farge i kinnene. - Farge?
- Fordi jeg ikke tar medisinen. - Bør vi ikke revurdere dette?
- Etter alt som har skjedd? - Hva? Mine rosenrøde kinn?
- Se på meg! - Pappa.
Se på meg!
- Jeg vil ikke mer. - Hold opp.
Du må ta en telefon for meg.
Det er noen jeg vil si adjø til.
Ira har allerede ringt rundt.
- Men du må ringe Allen. - Din bror Allen. Hvorfor det?
- Hvordan skal jeg få tak i ham? - Han bor i Teaneck.
Han står i telefonkatalogen. Ring ham og si -
- at det er nå eller aldri. I morgen er jeg død.
Slapp av, pappa.
Se på ham. Han forsvarer mora si. Er det ikke søtt?
- Jeg likte deg bedre på piller. - Hvor er de? Jeg skal gi ham noen.
- Slapp av, det er vanskelig nok. - Det er påskefest, to dager.
Lat som om jeg ikke har kastet bort pengene og planlegg en seder.
Bare føy meg. Du kan late som om du ikke er jøde, når jeg er død.
- Jeg spurte pent. - Ja, men dette er ingen kopibutikk.
- Frøken Fin vil ha premie. - Du vet at jeg kan høre deg?
- Hva driver du med? - Jeg venter på en faks.
Nei, det gjør du ikke. Hvordan visste jeg at dere to er sammen?
To bortskjemte alen av samme stykke.
- Kjerring. Hvor skal du? - Pappa vil ha en seder.
Det er ikke påskefest før neste uke. Han kan vente.
Jeg kan ikke la ham gjøre det. Du vet det, ikke sant?
Hva faen er det som tar så lang tid?
- Når ble dette din avgjørelse? - Skal jeg la ham ta livet av seg?
Har du sett på ham? Han lever ikke. Det er ingenting igjen av ham.
Du vil bare komme deg tilbake. Du fikser ikke å være her.
- Du er ikke riktig rett. - Bare reis.
- Vi har klart oss fint uten deg. - Du har kontroll, akkurat som mamma.
Åpenbart.
- Du ser latterlig ut. - Fjols.
- Hvor er doktor Crier? - Han er hos en pasient.
Du kan ikke hindre ham i å dø.
Jonathan. Husker du meg? Ira Stein, din fars regnskapsfører.
Du fikk pappa til å gi bort pengene.
Jeg er så lei for det. Vi kom så fort vi kunne.
Husker du kusinene dine? Elizabeth, Rachel og Sarah.
Gid denne vakten snart var over.
Jeg er din fetter Ethan. Fedrene våre er brødre.
- Unnskyld. - Dette er min forlovede, Brooke.
Hyggelig. Jeg er lei for at det er under så triste omstendigheter.
- Hvem er disse folkene? - Vennene våre.
Familien din.
Hvordan vet de hvem jeg er? Jeg har aldri møtt dem før.
- De så deg bli omskåret. - Pappa...
De så deg spille baseball.
De er en del av opphavet mitt, og en del av ditt.
Så ikke forkast det.
Pappa.
Hva skjer? Mamma? Jeg henter sykepleieren.
- Hva er det? - Det går bra.
- Jonathan! - Jeg burde ikke være her.
- Jeg takler ikke dette. - Sludder.
Nei, du er en fighter. Det elsker jeg ved deg.
Hent vennene mine.
- Ethan, du er her. - Selvsagt.
Jeg ville ikke ha latt deg komme.
- Hvordan går det på Oxford? - Fantastisk.
- Er det Brooke? - Min forlovede, Brooke.
Dæven, du er vakker.
- Når skal bryllupet stå? - 1. juni.
- To dager etter at jeg er tatt i ed. - Jeg er stolt av deg.
- Skulle ønske jeg kunne komme. - Jeg også.
Du har gjort så mye for meg. Jeg vet ikke hvordan jeg skal takke deg.
- Har du snakket med faren din? - Jeg har ringt, men...
Det har vi også. Hør her, hvis jeg ikke får sjansen til det, -
- kan du si til ham at jeg er glad i ham?
- Det har jeg alltid vært. - Det skal jeg gjøre.
- Pass godt på ham for meg. - Det skal jeg gjøre.
Du har virkelig overgått deg selv.
Utdannelsen din var min gave.
Men finn tid til lykken.
For de eneste gavene som vedvarer, er minnene.
Jeg er glad i deg.
Neste!
Du er en veldig gavmild mann. Gud velsigne deg.
Var det alle?
- Med mindre du vil sløse bort mer. - Hvor er rabbiner Moskowitz?
- På Starbucks. - Hva gjør alle disse folkene her?
Alle vennene dine må gå. De forstyrrer resten av etasjen.
- Ta det litt med ro. - Du bestemmer ikke her.
Som sagt, de må ut. Visittiden er over.
De må gå. Guapo sier ta det litt med ro.
Du kan ta det med ro før jeg gir deg en øreteve.
- Slutt med det tullet. - Herregud.
Den bleikingen må holde kjeft, og dere skal hjem.
- Hva med litt medfølelse, Carrie? - Bare prat i vei!
Hva faen betyr "guapo"? Hvem snakker hun til?
- Faen heller! - Mamma!
- Faen? - Jeg sa "faen".
Hvil deg nå. Jeg skal gjøre ting klart.
Si det igjen.
Selv da du var åtte, tenkte jeg at du ville bli en god advokat.
For hver gang jeg ville straffe broren din, -
- hamret du på døra og ba meg om ikke å rise ham.
- Jeg visste ikke bedre. - Det virket. Han fikk aldri ris.
- Så det er min feil at han er sånn? - Nei, det er min.
- Han skulle fått smake beltet. - Kyss meg i ræva.
Rach?
Hei? Går det bra?
Jeg har kommet hit til sykehuset i månedsvis.
Det er første gang noen har spurt hvordan jeg har det.
Unnskyld. Jeg vet det. Jeg er bare en omsorgsperson.
Hva skjer når han er borte?
Hva skjer når "oss" ikke fins lenger?
Hvem er jeg da? Bryr det dere?
- Selvfølgelig. - Det er vanskelig for oss alle.
- Dere har ikke vært gift i 35 år. - Men han var faren vår.
Var? Ikke legg meg i grava allerede.
- Seriøst? - Jeg tuller bare.
Og du. Vi er gift.
Vi lovte å være likeverdige, -
- men du velger å utelukke meg fra de økonomiske avgjørelsene.
- Hva skal jeg gjøre? Hvordan... - Du skal leve videre.
- Du skal finne en annen. - Jeg vil ikke ha noen andre!
- Det kan jeg ikke forestille meg. - Nei, men du blir nødt til det.
For jeg kan ikke ta deg med meg, -
- og du skal ikke leve sammen med et spøkelse.
Hvordan kan du være så uvitende? Jeg tar med glede plassen din.
- Hva er i veien med deg? - Hold opp, mamma.
Unnskyld.
Jeg er lei for det. Unnskyld.
Det er i orden.
Det er helt i orden.
Hei.
Jeg heter Meredith. Jeg møtte sønnen din i trappa.
- Jeg skal også dø. - Hyggelig å hilse på deg.
- Forstyrrer jeg? - Slett ikke. Er du jøde?
- Vil du ha kosher-vin? - Jeg er faktisk jøde.
- Alle tiders. - Hvor gammel er du?
- 17. Hvor gammel er du? - 23.
Folk som lider, får visse privilegier, og jeg er en av dem.
La oss smøre følelsene våre og komme oss gjennom dette.
- Burde du drikke det? - Greit, jeg er ikke jøde.
- Vil du spille for barna? - Skal vi komme i gang?
Tryllekunstneren har fått nervesammenbrudd.
- Ble kaninen borte i hatten? - Noe i den dur.
- Det kan jeg dessverre ikke. - Kan du ikke spille et par sanger?
- Hva slags kreft har du? - Framskredet beinmargskreft.
- Oi. - Ja. De har gitt meg opp.
De vil sende meg hjem. De trenger visst rommet mitt.
- Er han alltid så egoistisk? - Ja.
Vil du lese dette, mamma?
- Hvorfor vil du ikke spille for dem? - Ja, vi har hele natta.
Jeg vil gjøre dette nå. Jeg har skaffet alle tingene.
- Hva er problemet? - Jeg har ikke engang gitar.
- Når skal du spille? - Jeg må stemme den først.
- Vi blåser i om den er stemt. - Det gjør ikke jeg.
- Kan du rappe? - Nei.
- Kjenner du Miley? - Miley Cyrus? Nei.
- Kjenner du Bieber? - Ser jeg sånn ut?
- Hva med Taylor Swift? - Er jeg så gammel?
Du er litt gammel.
- Hvor gammel er du? 30? - 26.
- Det er ganske gammelt. - Ingen av oss blir 26.
Faren min fikk vite at han hadde et halvt år igjen for 12 år siden.
- Vi dør før vi kan ha sex. - Det får du ikke si.
Man kan si det hvis det er sant.
- Hvorfor ser dere på meg? - Hvordan er det?
Nei, det skal vi ikke snakke om. Det er dere altfor unge til.
- Vi er gamle nok til at dø... - Nå holder det.
Jeg kjenner Djevelen sitte på skulderen min
plutselig er verden snudd på hodet
hjertet er kaldt og det blir bare kaldere
jeg prøver å gå, men det er ingen fast grunn
du reddet meg en gang, redd meg nå igjen
denne gangen lover jeg at livet mitt hviler i dine hender
engler i himmelen, jeg trenger kjærligheten deres
du reddet meg en gang, redd meg nå igjen
denne gangen lover jeg at livet mitt hviler i dine hender
engler i himmelen, jeg trenger kjærligheten deres
du reddet meg en gang, redd meg nå igjen
denne gangen lover jeg at livet mitt hviler i dine hender
engler i himmelen, jeg trenger kjærligheten deres
Takk for at dere kom!
- Det var kult! - Takk.
- Hva syns dere? - Du var kjempeflink.
Du var kjempeflink.
- Stemmen hørtes litt anstrengt ut. - De elsket meg.
Ikke la deg rive med av dem. Hvordan syns du det gikk?
- Hva mener du? - Kunne du ha gjort det bedre?
- Hørte du ikke publikum? - Det er ikke det jeg mener.
- Ikke nå, Robert. - Du kan ikke være stolt av meg.
- Selvfølgelig er jeg det, men... - Takk for at du kom, pappa.
Der kommer de.
- Hva faen driver hun med? - Takler det på sin egen måte.
Jeg sa jo at jeg ikke ville la det skje.
Distriktsadvokaten har sendt betjent Ramirez og...
...Poland for å passe på at det ikke er noen misforståelser her.
Loven forbyr aktiv dødshjelp.
Bare fordi ingen uhelbredelig syke har overlevd lenge nok -
- til å føre sin sak i høyesterett.
- Det vet jeg ingenting om. - Det gjør du nå.
Han vil gi meg smertestillende, -
- akkurat som alle andre dager.
Men i dag skal jeg klage over alvorlige smerter.
Dette er barbarisk.
Smertestillende skal lindre, ikke drepe folk.
Utdelingen av medisiner gjør at dette er narkotikapolitiets sak.
- Formelt sett. - Vil dere ha oss unnskyldt?
- Vil dere delta i en seder? - I en hva?
En seder, hvor man feirer den jødiske historien.
Nei takk.
- Hva med deg? - Ja.
Hvorfor ikke? Men jeg er i ferd med å komme over å ha vært katolikk.
Vi er alle i ferd med å komme over noe.
- Vi har ikke snakket ferdig. - Sikkert ikke.
Jeg tror det er her.
- Hva syns dere? - Det er fint her.
Dette er sykt. Skal vi grave? Hva faen gjør vi her?
Jeg kjøper fire plasser slik at dere kan ligge ved siden av oss.
Jeg er ikke 20 ennå, men jeg skal velge gravsted?
- Trenger vi gjøre det? - Det er rensende.
Det er sadistisk. Jeg vil ikke begraves.
- Hva er du redd for? - Jeg skal kremeres. Hva vil du gjøre?
- Troen vår... - Jeg blåser i hva jøder gjør.
Jeg vil ikke begraves ved siden av Cohen, Schwartzman og Bagelman.
Jeg skal kremeres og spres over havet og du kan ikke stoppe meg.
Jeg håper du blir stolt av opphavet ditt en dag -
- og behandler det som en livsnerve, og ikke en straff.
Det håper jeg!
Unnskyld. Det var ikke meningen...
Jeg skal besøke graven.
Dør jeg før jeg får familie, vil jeg begraves her.
Jeg flytter til California. Richards bror jobber i et plateselskap.
- Hva med universitetet? - Du skal studere videre!
- La oss ikke snakke om det her. - Jeg syntes dere burde vite det.
Jeg drar i morgen.
Amen.
- Jeg kan ikke drikke i tjenesten. - Da drikker jeg din.
Hvorfor drikker du ikke av flaska? Det er dit vi er på vei.
- Vi vasker hendene. - Vask hendene dine.
Vi hyller deg, Adonai, livets hersker, -
- for å skjenke oss livet slik at vi kan feire denne høytiden.
- Fins det en mer relevant bønn? - Den er fin. Les den på hebraisk.
- Han kan ikke snakke hebraisk. - La oss høre deg snakke hebraisk.
- Hebraisk. - Amen.
Jeg tror vi snart får se Ramirez i menigheten.
Betyr det noe at jeg er fra Guatemala?
Jødedommen aksepterer alle som vil lære av Toraen.
Jeg vil gjerne høre mer om det.
Det er mye arbeid for en date, men hun trenger det.
- Unnskyld ham. Han er en kødd. - Hva skjer etter døden?
- Marken kryper inn og ut. - Og spiller kort på din trut.
- Robert. - Ikke slå meg.
- Det gjør hun ikke. - Jeg håper ikke det.
Jeg tror at når jeg er fri fra denne ødelagte kroppen...
Fri fra smertene og lystene...
Da kan jeg møte Gud.
Jonathan, det er sønnens ansvar å utføre kaddish -
- for å bevise fars verdighet som lærer.
Du må komme til gudstjeneste hver morgen i 11 måneder, -
- og du må si kaddish-bønnen og ikke klippe håret eller skjegget.
- Det blir ikke noe problem. - Håret er ikke nødvendig.
- Jo, det er det. - Kødder du med meg?
- Nei, det ville... - Du gjorde ikke det for farfar.
Nei, men jeg ber om at du syns -
- jeg har vært så god som far at du vil hedre meg.
Jeg har tatt med denne, -
- og jeg har merket siden med kaddish-bønnen.
Vi får se.
Jeg må tilbake til arbeidet.
Du kan få dette. Mobilnummeret mitt står der.
Ring hvis du får problemer, eller bare for å ringe.
Pass deg, hvis det blir noe av, må du kanskje konvertere.
Det hadde ikke vært så ille. Det er best jeg går. Takk.
- Hyggelig å hilse på deg. - I like måte.
Han er en grei kar, Karen.
Ærlig talt. Få ham inn i familien, så kan du få en guatemalansk kaddish.
Jeg har ikke bestilt noen guatemalansk kaddish.
Den var god, far.
Selv døden bør ikke fryktes av den som har levd klokt.
Det høres ut som Konfucius.
- Det er Buddha. - Der kan du se.
Har du gitt ham den?
Hva slags kone siterer Buddha og hjelper en jøde med å dø?
En som har levd mye lenger enn deg.
- Jeg gjorde det ikke for å hjelpe. - Jeg trengte ikke hjelp.
- Det er ikke uverdig å leve. - Det er lett for deg å si.
Dette er galt. Det er selvmord.
- Ro deg ned, Karen. - Jeg kan ikke la deg gjøre det.
Da må du argumentere mot det.
Hva?
Du må argumentere for saken din og legge den fram for meg.
Fortell meg hvorfor jeg skal fortsette med å kjempe en kamp -
- jeg allerede har vunnet.
- Hva om jeg er overbevisende? - Da skal jeg kjempe videre.
Da skal jeg la meg operere og forbli koblet til apparatene.
Du har åtte timer på deg.
Jeg kjøper en pakke. Slapp av, for helvete.
- Du tror fortsatt på skjebnen. - Jeg vant en dollar.
Jeg håper bare hellet er med meg.
Jeg er glad for at du ringte. Jeg var bekymret for deg.
Hei, kjekken. Har du en røyk?
- Var typen sjalu? - Han har et navn.
- Det var han. - Nei, det var han ikke.
Han stoler på meg. Det vet sikkert ikke du noe om.
Du er ganske kjekk.
- Kan jeg ikke ha tillit til noen? - Da må du stole på deg selv først.
Kom igjen, kjekken. Fest med oss.
Det er ingenting jeg heller vil, men det passer ikke i kveld.
- Hva faen? - Slapp av, kompis.
- Ikke be meg slappe av. - Alle tiders.
- Jeg prøver å prate litt. - Det driter jeg i!
Går det bra? Beklager. Damer.
Emily! Unnskyld.
- Unnskyld. - Hva?
- Takk for at du kom. - Det var så lite.
For et vakkert syn på Park Avenue. Et vakkert syn i pyjamas.
Beklager at jeg rev deg vekk fra Ari.
Hvordan har du det?
Jeg kan ikke begripe at alle må gjennom dette. Det er brutalt.
Jeg føler meg dum fordi jeg har kastet bort tiden på tull og tøv.
Jeg er glad på dine vegne. Du har funnet det du lette etter.
Jeg skulle ønske det var meg, men han er sikkert en fin fyr.
Du er en flott fyr, Jonathan. Det er du virkelig.
En dag vil du kunne vie kropp og sjel til en heldig kvinne.
- Jeg vet ikke hva det betyr. - Du må lytte.
Og du må dele, og du er elendig til begge deler.
Jeg er ingen god lytter, men jeg deler.
Jeg mener ikke senga og tannbørsten.
Jeg mener ting som rører deg.
Ting som får deg til å føle deg som en drøm eller en sang.
- Det klarer du ikke. - Jo.
Husker du den solnedgangen vi så på Williamsburg-broen?
Himmelen glødet.
Det så ut som en akvarell. Alle newyorkere smilte.
Det skjer bare 15 dager i året, men det var én av dem.
Det var perfekt. Sola skinte, brisen blåste bort stanken fra elva.
Plutselig kom skjønnheten til syne. Folk pratet og ble forelsket.
Slike dager gjør resten av året utholdelig for meg.
Jeg husker det. Jeg elsker sånne dager.
Hva vil du?
Skriver du virkelig den oppgaven?
Jeg skriver et resymé. Man skriver oppgaver på skolen.
- Vær så god. - Er det kaffe? Uten sukker?
- Whisky, ingen sukker. - Du er et fjols.
Det smaker ganske godt.
Hun sa at jeg ikke lytter og ikke deler.
- Det gjør ingen menn. - Er det derfor du...
- Hvorfor jeg hva? - Har gitt opp på menn?
- Hvem har sagt det? - Mamma.
Hun sa at du aldri har kjærester, men har mange venninner, så...
Jeg har kjæreste, men jeg kan ikke fortelle henne om ham.
Hvorfor ikke?
Fordi han er foreleseren min, og han er gift.
Dæven steike.
- Kødder du? - Nei.
Dydsmønsteret med en gift mann. Jeg er imponert.
- Imponert? - Tenk at du hadde det i deg.
- Eller liker å ha det i deg. - Så motbydelig!
Jeg er søsteren din. Vis litt respekt.
Beklager, det glemte jeg.
- Jeg vet ikke hva som feiler meg. - Hva mener du?
Jeg blir bare tiltrukket av 40 år gamle menn som er opptatt.
- Jeg tenner ikke på unge menn. - Selvsagt.
Men jeg tenner på det når det er en eldre mann, og vi må skjule det.
- Det er farlig. - Du syns jeg er gal.
Litt.
- Det med menn i uniform... - Hvor kom det fra?
- Jeg elsker det. - Mamma og pappa er normale.
Nei. Du reiste bare før du ble gammel nok til å se det.
Visste du at pappa betaler for at Ethan skal studere ved Oxford?
Hva faen driver han med? Kanskje vi ble byttet ved fødselen.
- Det hadde virket mer fornuftig. - Syns du jeg har dummet meg ut?
Når man kan få gratis utdannelse og ber folk kysse en i ræva...
- Det sa jeg ikke. - Gjentatte ganger.
Syns du virkelig at det pappa gjør, er galt?
- Det føles galt. - Galt for ham eller for deg?
Ok.
Jeg må tilbake til arbeidet.
- Lykke til. - Takk for kaffen.
Jeg syns ikke du er gal.
Ikke mer enn alle andre.
- Hva gjør du her? Går det bra? - Det går fint.
Jeg hadde bare ikke lyst til å dra hjem.
Hva er i veien?
Hva er det?
- Du har nok å tenke på. - Jeg trenger litt adspredelse.
Folk utvikler og forandrer seg.
- Det er usunt å ikke gjøre det. - Ok.
- Det er greit å være redd. - For hva?
For livet. For å bli eller gå sin vei eller være alene.
Du har delt rikelig. Det har du virkelig.
Han der oppe må være dritredd.
Han kommer aldri til å vise det.
Hvis min dødelighet hadde plaget meg i 12 år, ville jeg vært sur.
Som om jeg ble frastjålet livet mitt.
Det har aldri handlet om ham selv.
Selv nå handler det om mamma, søsteren min og meg. Det er utrolig.
Jeg tror bare ikke jeg...
Han levde for vår skyld.
Han gjorde sitt beste og gjorde aldri noe han mente var galt.
Og...
Jeg har fått dette til å handle om meg, ikke sant?
- Unnskyld. - Det gjør ingenting.
Det gjør ingenting. Du fikk meg i bedre humør.
- På en eller annen måte. - På en eller annen måte.
- Jeg er glad for at du er her. - Jeg også.
Jeg husker jeg var nervøs første gang jeg lagde mat.
Du svettet fordi jeg hadde brukt for mye karri.
Men du spiste det likevel, mens du smilte.
Du ble helt rød i toppen fordi det var så sterkt.
Jeg ville ikke le fordi jeg var redd jeg ville grynte -
- hvis du først fikk meg i gang, og det gjorde jeg også.
Du fikk meg til å le.
Du fikk meg alltid til å le.
- Hei. - Hei.
- Unnskyld. - For hva?
Det vet du.
Robert, det er veldig lenge siden.
Det betyr ingenting lenger.
Jeg skammer meg fortsatt.
Ingen er perfekt.
Du er ikke langt unna.
Du ser veldig bra ut.
Dra ut og klin med noen.
Hvorfor er dere våkne? Er det ikke over leggetid?
- Skal du dra nå? - Nei.
- Du vet at Meredith skal dø? - Ja, hun sa det.
Hun lever ikke til jul. De stopper behandlingen.
- Herregud. - Gud hjelper ikke.
- Men du kan hjelpe. - Hun er en flott jente.
- Du skal ikke ha sex med henne. - Så ekkelt.
- Men hun har et siste ønske. - Blir du med henne på avgangsballet?
Avgangsballet?
Det mangler en knapp.
Gi henne denne og lat som om det var din idé.
Nei.
Du er vakker.
- Ba de deg si det? - Nei.
Du er virkelig det.
Vil du bli med meg på avgangsballet?
Skal du feste den på meg eller holde den hele kvelden?
Jeg skal feste den.
Kom.
- Danser vi slik på avgangsballet? - Nei. Vi danser slik.
Takk.
Takk for i kveld.
- Jeg vil aldri glemme det. - Ikke jeg heller.
Hva er det?
Jeg er egentlig heldig.
Jeg hadde aldri trodd at jeg ville rekke å gjøre så mye.
Jeg får aldri være naken sammen med en gutt.
Jeg får aldri kjøre bil.
Jeg er veldig glad for at jeg fikk det kysset.
Jeg må gå.
Takk.
Pappa?
Du er elendig i hebraisk. Hva har skjedd?
- Jeg har aldri vært flink. - Hvor er jeg?
- Du er på sykehuset, pappa.
Er jeg død?
Jeg er ikke på sykehuset...
- Hvorfor prøver du å lure meg? - Ingen prøver å lure deg.
Pappa...
Hvordan...
Hvordan skal du klare deg alene?
- Jeg finner ut av det. - Du må forsone deg med...
Du må forsone deg med søsteren din.
For du er...
Du er storebroren hennes. Hun vil trenge deg.
- Jeg skal passe på henne. - Du arver sportsbilen min.
Men ikke selg den.
Jeg selger den ikke.
Jeg vil gjerne si at jeg er lei for at jeg reiste.
Det var min skyld. Jeg sa at du måtte stå på egne bein.
Men det gjorde jeg jo ikke.
Lov meg at du ikke selger den.
Jeg har hatt den bilen i 30 år. Lov meg det.
Jeg lover. Du skal vite...
...at jeg ikke kom tilbake fordi jeg hadde vært lenge borte.
Det gikk lenger og lenger tid...
Girkassen lekker. Du må skifte olje etter 3200 km.
- Pappa, bli hos meg. - Du må rotere hjulsettene.
- Jeg skal gjøre det. - Du må gjøre det.
Da jeg ikke kom hjem, var det ikke fordi jeg var sint på deg, -
- men fordi du ikke måtte se hva jeg hadde blitt.
Jeg skammet meg. Jeg ville så gjerne gjøre deg stolt av meg.
- Jeg er stolt av deg. - Jeg har ikke utrettet noe.
All den tiden som har gått...
Jeg kunne ikke se deg i øynene. Jeg var redd.
Og så var det for sent. Jeg sviktet deg.
Ingen far...
Ingen far noe sted...
Ingen far noe sted er mer stolt av sønnen sin...
Hvis du kan passe godt på bilen, klarer du deg fint.
Det skal jeg gjøre.
Den vil lære deg noe...
...jeg ikke kunne lære deg.
Ikke selg den.
Jeg skal ikke selge den.
Hvor fikk du den stykke jakken fra?
- Fra avgangsballet. - Avgangsballet?
Nå rabler det visst for meg.
Jeg er glad i deg, pappa.
Hva er den lukten?
Pappa...
Vi må få noen til å vaske deg.
Jeg henter sykepleieren.
- Har du sett mamma? - Hun sover. Hva er det?
Han har gjort i sengen. Kan du hjelpe ham?
Jeg ringer etter noen.
- Han skal da ikke ligge i det. - Han klarer seg fint.
- Jeg beklager det før... - Vil du skifte på ham?
- Jeg? - Du klarer det.
- Det er jo latterlig. - Da må han vente.
Utrolig.
- Takk, Carrie. - Selv takk.
Jeg hater dette. Jeg takler det ikke.
Jeg hadde aldri tenkt på å få barn.
Jeg ville ikke egentlig ha barn.
Sikkert fordi de ikke ville ha meg.
- Hvem? - Foreldrene mine.
Jeg var en byrde. De hadde ikke råd til meg.
Jeg husker at faren min sa:
"Når man får barn, skjer det et skifte i en."
Nå har jeg en sønn...
...som skifter på meg.
Dreit du i senga for å få lov til å si det der?
Jeg har ventet i månedsvis.
- Gjorde du det selv? - Ja.
Det hadde vært fint om du holdt rundt ham.
Ligg hos ham, så føler han seg trygg.
- Senga er ikke ren. - Gjør det noe?
Faren din sa alltid at han likte deg best når du sov.
Det sa han om deg også.
- Beklager at jeg ikke var mer... - Det var du.
Du og pappa elsket meg hver eneste dag hele livet.
- Vi gjorde så godt vi kunne. - Jeg vet det.
- God morgen. - Så du er våken?
- Føler du deg bedre? - Bare fordi det snart er overstått.
Robert...
Du sa at hvis jeg kom med et godt argument, ville du avlyse det.
Kanskje det er min eneste sjanse til...
...å høre datteren min som advokat.
- Kan jeg begynne? - Hvor er brillene mine?
Takk.
Vær så god.
Som borgere i dette landet lever vi under frihetens banner, -
- skjenket oss av grunnloven.
Vår fulle lojalitet til grunnlovens prinsipper -
- har gjort landet vårt til den store nasjonen det er i dag.
Men når det er sagt, fins det ingen presedens for -
- borgernes rett til å dø.
Frihet handler ikke om å gjøre hva vi vil.
Det handler om ikke å tilhøre noen andre.
Niende rettskrets mente -
- at de få som ville ha nytte av en praksis som aktiv dødshjelp, -
- ikke måtte krenke det hellige menneskeliv.
De fryktet at det ville føre til -
- at aktiv dødshjelp ble brukt på deprimerte, -
- handikappede eller folk med økonomiske problemer -
- som ikke lider av en dødelig sykdom.
Du tilhører ikke den gruppa.
Men ved å sette din fysiske helse over grunnloven, -
- setter du grunnlovens status som samfunnets hjørnestein på spill.
Som min far lærte du meg å holde ut med livets prøvelser.
Du var den jeg gikk til med mine egne prøvelser.
Eksamener, kjærlighetssorg, skuffelser og suksesser.
Du lærte meg alt det man ikke kan lære på skolen.
Og det var en livslang lære.
Så det er med tungt hjerte jeg står her i dag -
- og ber deg om fortsatt å være fyrtårnet vårt.
Fortsett å være læreren vår. Klippen vår.
Bli her hos oss som et levende eksempel på -
- alt det du oppdro oss til å være.
Vær så snill, pappa?
Du godeste.
Du er alt jeg oppdro deg til å være.
Du vinner. Igjen.
Jeg kan ikke love hvor lenge jeg klarer det, men jeg skal prøve.
- Er det virkelig det du vil, pappa? - Det spiller ingen rolle hva jeg vil.
- Det har søsteren din bevist. - Hun må ikke lide slik du gjør.
Det er ikke hun som skal dø. Si til henne hva du vil.
Si det.
Jeg vil si adjø.
- Jeg er ikke klar for det. - Jo, det er du.
Det har du nettopp bevist.
Karen, du er så dyktig. Jeg har alltid visst det, men aldri sagt det.
Jeg kjenner ingen som er så forberedt som du er.
Hvis noen er klar, er det deg.
Jeg er så glad i deg, pappa.
Hvis det er det du vil...
...kan du si adjø.
Takk.
Jeg... jeg elsker bare...
...å se dagen gry.
Det har jeg alltid gjort.
Det er godt å se dere alle...
...som en soloppgang jeg vil se om og om igjen.
Jeg føler at jeg aldri har spurt om noe, og nå lurer jeg på så mye.
Spør i vei, så skal jeg svare.
Da vi var små...
Mambo Bob?
- Kan han virkelig danse? - Ja.
- Det er sant. Si det til dem. - Ja, han var god til å danse.
Jeg er Mambo Bob.
- Har dere aldri sett meg danse mambo? - Nei.
Hvordan har vi det i dag?
- Det er en fin morgen. - Det er en nydelig dag.
- Så du er klar? - Ja.
Dere har tatt så godt vare på ham.
- Unnskyld. - Ikke si unnskyld.
- Kan vi ikke ...? - Hysj.
Du er alt for meg.
Det har du alltid vært, og det vil du alltid være.
Du fikk musikken inn i livet mitt.
Du er en god sønn.
Kom her.
Jeg elsker deg. Du er alt for meg.
Hva skal jeg gjøre?
Alt det du ikke har kunnet gjøre de siste tolv årene.
Dra til et varmt sted og sitt i sola.
Gå ut og finn en du kan le med.
- En du kan elske. - Men jeg elsker deg, Robert.
Det kan ingen ta fra oss.
Vi har akkurat begynt å gi deg morfin.
Om et øyeblikk kobler jeg deg fra respiratoren.
- Ligger du godt? - Dere kan holde ham i hånden.
Snakk med ham.
Jeg må bare gå bak deg et øyeblikk.
- Er du sikker, Robert? - Ja.
Nei. Jeg vil se.
Det har vært en stor glede og en ære å bli kjent med deg.
- Jeg kommer til å savne deg. - Takk.
Skal du dra noe sted?
Jeg elsker deg.
Pappa, jeg er glad i deg.
Det går bra. Vi elsker deg. Vi kommer aldri til å glemme deg.
Vi elsker deg.
Jeg skal gjøre deg stolt.
Syng for meg.
Jeg kan ikke...
So ro, si god natt
lukk øynene, sov nå søtt
Det går bra.
Alt skal bli bra igjen.
De vil snakke om min far
når han ikke er der
du vil høre hans stemme slik du hører den nå
og jeg vil være sønnen med sin fars bøker og gevær
hans pust i min lunge hans ord på min tunge
jeg vil la meg selv falle sammen
alt har en ende, og alt begynner på ny
jeg vil la meg selv falle sammen
til den vakre jenta som aldri ga opp
og sa takk til verden som ga henne kjærlighet
og det som har oppstått, kan ikke viskes ut
som en klokke som har ringt for min elskede
jeg vil la meg selv falle sammen
alt har en ende, og alt begynner på ny
jeg vil la meg selv falle sammen
til den vakre jenta
jeg skal snakke som min far
når han ikke er her
jeg skal snakke som min far når han ikke er her
du vil høre hans stemme slik du hører den nå
jeg vil være sønnen med sin fars bøker og gevær
hans pust i min lunge hans ord på min tunge
jeg vil la meg selv falle sammen
alt har en ende, og alt begynner på ny
jeg vil la meg selv falle sammen
jeg vil ikke falle sammen
jeg vil falle sammen
jeg skal snakke som min far når han ikke er her
du vil høre hans stemme slik du hører den nå
den vakre jenta
hans bøker og gevær
jeg skal gjøre ham stolt av sin sønn
se på meg nå
jeg skal gjøre ham stolt
Tekst: Jørn-Are Haugli Johansen Scandinavian Text Service 2014